- Inget händer. - Titta.
Vad?
- Ledsen, Emily. - Vad var det?
Känner du inte igen en raket när du ser en?
Jag demonstrerade bara en fysikalisk lag.
- Jag menade inte... - Visa mig.
- Okej. Vänd er om. - Vända oss om?
Ja, han tänker inte visa hur det görs.
- En magiker avslöjar inte sina trick. - Var det inte fysik?
Fysikalisk magi.
Tro mig, det tjänar inget till att bråka med honom.
Okej. Vänd er om och observera.
- Fysikalisk magi? - Ja.
Vi har diskuterat det här, Reid.
Jag är ledsen.
De börjar få lite räckvidd.
- Så han har humor i alla fall? - Ibland.
- Var är Morgan? - Chicago.
Han åker dit varje år till sin mammas födelsedag.
Har hon nog med smör?
Om Sarah inte tar upp det på listan, behöver hon det inte.
- Hon gör inga misstag. - Desiree.
Du ser läcker ut. Jösses.
Du har kurvorna på de rätta ställena.
Lägg av, Rodney. Sätt dig i bilen, Desi!
- Kom igen, Derek. - Sätt dig i bilen, sa jag.
Det är okej, baby. Vi ses väl lite senare.
- Dröm på, du. - Definitivt.
Hela natten, flicka lilla.
Bäst att backa undan innan jag tvingar dig till det.
Tror du att du är nåt för att de betalar dig
för att bära vapnet, mr FBI?
Jag bevisade att jag inte behöver vapen för att klara av dig.
Förr i tiden? Det är farligt att räkna med det.
Gå din väg.
- Vi ses senare, Desi. - Far och flyg.
Subba.
Är du okej?
- Han är en dumbom. - Kom. Jag kör hem dig.
Det är nåt jag måste göra.
Blå 32. Set. Hut.
Snyggt, James. Så ska det se ut. Bra jobbat.
Bra jobbat. Kallar du det täckning, Damien?
Du är alltid lika dålig på insidan.
Då avslutar vi det hela. Av med hjälmarna. Seså.
Du sköt ifrån vid sista kastet.
Du var inte ens i närheten. Jag däckade dig.
- Jag kunde skydda dig hela dan. - Kyss mig där bak.
- Va? Lägg av. - Lägg av.
Lägg av med det där. Det räcker!
Du sköt ifrån. I andra vändningen med din innerhand.
- Just det. - Hör du.
Men det är inte frånstöten som sabbar, utan vad som händer bredvid.
- Vem är du? - Läget, Derek?
Läget, grabben? Du är uppe och rör på dig, ser jag.
Jag gör vad jag kan.
Damien, det här är Derek Morgan.
- Den Derek Morgan? - FBI-Derek Morgan.
Bara Derek.
- Trevligt att råkas. - Samma.
Derek.
Gå dit bort! Seså.
Ta honom med dig. Gå dit bort.
Stick härifrån. Vill du bråka med nån?
Stick härifrån.
Ett, två, tre.
Sätt igång, mamma.
- Gjorde du den här själv? - Sarah hjälpte mig.
Jag fick inte hjälpa till, så jag vet inget.
- Nej, minns ni julfiaskot 1994? - Det minns jag.
Det var ju för tolv år sen.
Vi får fortfarande kort från brandkåren.
Ser du hur de behandlar lillpojken?
- Var snäll mot honom. - Som hon sa.
Du fick "lillen" rätt i alla fall.
Vet du vad? Bäst att du ser upp.
- Va? - Nej! Stopp där.
Okej. Önska nåt.
Såja.
Precis som de andra.
Stan.
Jag skall sy in den jäveln.
Borde vi inte kalla in de andra?
I helvete heller.
Vad är det?
En fjärrkontroll. Tryck på knappen där
och bilen startas inne från huset.
Varför då?
Då värms den upp i förväg.
Jaså?
Inga fler kalla bilar på vintern.
- Jag önskar mig en sån till jul. - Inte med din rishög.
- Håll mun. - Gör det själv.
Vi saknar dig här.
Jag vet.
Dina systrar önskar du kom hit oftare.
Du vet att enheten jag jobbar för ligger i Virginia.
Var rädd om dig.
Jag förlorade din far. Jag får inte förlora dig.
Det ska du inte.
Bra, för du är skyldig mig barnbarn.
Mamma, då. Ser man på, räddad av gonggongen.
- En hel hop. - Lägg av, mamma.
Vad fan?
- Gordinski? - Är du beväpnad?
- Förlåt? - Bär du vapen?
- Inte just nu. - Vänd dig om då.
Är det här ett skämt?
Låt oss inte ta till hårdhandskarna. Det blir bara värre för familjen.
Du är gripen.
BETEENDEANALYSGRUPPEN QUANTICO - FBI
MORD
FBI - BETEENDEANALYSGRUPPEN
mord - HILLSIDE
FÖRÖVARE
"Alla hemligheter är djupa.
"Alla hemligheter blir mörka.
"Det ligger i hemligheternas natur." Författare Cory Doctorow.
Bäst att ni har ett gott skäl
att göra så här inför min familj.
Ska ni berätta varför nu?
Jag är säker på att du räknar ut det, om du anstränger dig.
- Ta av fängslet. - Agent Morgan.
För mig är du bara Derek.
Och för mig är du bara en rasistjäkel.
- Så enkelt är det. - Så vad då?
Jag skulle ha gjort det här för länge sen.
- Vad pratar du om? - Sitt ner.
Det kommer aldrig att finnas ett hål djupt nog att begrava din karriär.
Vad är det? Du vet att jag är FBI-agent.
Då vet du dina rättigheter ganska väl. Vill du ha en advokat?
Jag är ingen liten kille du kan skrämma längre.
Vill du ha en advokat, hårding? Ja eller nej.
- Jag vill ringa ett samtal. - Lokalt?
Jag behöver ringa min chef på FBI i Quantico.
Agent Hotchner? Han är redan uppringd.
Det måste vara ett misstag.
Ja.
Visst. Vi kommer.
Agent Hotchner här. Jag behöver kalla in
agenterna Reid, Prentiss, Jareau och Penelope Garcia.
Jag ringer honom själv. Tack.
Det är Hotch. Vi måste till Chicago. Morgan har arresterats.
Mord. Just det.
Jag kan vänta lika länge som ni.
Fick du nån sömn?
- Det vet ni att jag inte fick. - Själv sov jag som ett lamm.
Ville inte ens stiga upp.
Jaså? Det var alltså inte ditt arsle
på andra sidan glaset hela natten?
Varsågod.
- Vill du ha de andra också? - Nej, bara den här just nu.
Kom igen. Ni måste skoja.
Låtsas gå hem och sova,
sätta en tom box med mitt namn på bordet framför mig?
FBI uppfann det, tjockskallar. Vi lär ut det.
- Vad är det där? - Igår.
- Förföljer ni mig? - Vems grav är det där?
- Varför förföljer ni mig? - Vems grav?
- Jag vet inte hans namn. - Du betalade begravningen.
- Grannskapet gjorde det. - Men du ordnade insamlingen.
- Och? - Du besöker honom ofta.
Varje gång jag är hemma. Är det nåt fel med det?
Va? Har du blivit förtjust i mig?
Okej, jag vid ungdomsgården
som kastar boll med några grabbar.
Du gjorde lite mer än så.
Det handlar om att du gav en av dem skjuts hem.
- En grabb. - Ja, visst.
En som hette Damien.
Han bodde längs vägen hem.
Och?
Damien Walters. DVA.
Åh, nej. Dödade nån honom?
Inte nån, Derek.
Du tror jag gjorde det?
Specialagent Hotchner, FBI. Jag söker inspektör Gordinski.
Jag tar det, Chuck. Hur mår ni? Wally Dennison vid Chicagopolisen.
Var finns agent Morgan?
Gordinski är hos den misstänkte.
Jag behöver träffa honom.
När min kompanjon har pratat färdigt med honom.
Jag har er kommissaries personliga mobilnummer.
Och med hänsyn till att vi inte vill klampa in
har jag hittills undvikit att ringa honom.
Jag behöver träffa agent Morgan nu.
Jag hämtar Gordinski. Han är högsta hönset.
- Jag gillar inte att han kallas misstänkt. - Inte jag heller.
Du är den siste som nån såg med offret.
Känner du igen honom?
Hittades i en gränd för fyra år sen.
Fortfarande oidentifierad.
Precis som grabben vars grav du besöker när du är i Chicago.
- En till. - Precis när du lämnat stan.
- Det är inte klokt. - Skojar du?
Rodney Harris.
Han har förföljt mig sen jag kom hit.
Gängledaren Rodney Harris?
Han väntade på mig utanför en hörnbutik.
Han körde förbi mig igår.
Liknar det här nåt som en gängledare gjort?
Är det ditt råd, herr FBI?
Stan.
Säg att jag kommer om en stund.
Du måste komma på
nåt bättre än en gängledare.
Gordinski, Chicagopolisen.
Tror du att en FBI-agent, en profilerare, begått ett mord?
Tre mord över 15 år, faktiskt.
- Tror du att han är en seriemördare? - Det är löjligt.
- Har han anklagats för nåt? - Det har jag 72 timmar på mig för.
- Jag vill träffa honom. - Varsågod. Den här vägen.
- Agent Gideon, va? - Ja.
Jag är skyldig er ett stort tack. Jag hade inga misstänkta alls
tills du gick igenom mitt fall och sände mig den här profilen.
Allt pekar på den jäkeln Derek Morgan.
- Har jag profilerat honom? - Det finns där.
En profil är bara en guide.
Den här ledde mig till honom.
De är bättre på att utesluta misstänkta
än att peka ut.
Så presenterade du det inte för mig.
Jag är ledsen om jag förvirrade dig.
Det är jag inte alls.
Vad som än finns här för att misstänka Morgan
måste vara ett sammanträffande.
Du kan inte förlita dig bara på det.
Rätt, det gör jag inte.
Mår du bra?
Jag var med den här grabben.
- Och? - Han är död.
Jag körde honom hem
och Gordinski säger att jag sågs sist med honom.
För 15 år sen var jag ny som kriminalare.
Ett av mina första fall var en svart grabb,
12 eller 13 år, hittades strypt på en ödetomt i grannskapet.
- Och han var okänd? - Fortfarande inte identifierad.
En tolvåring som ingen rapporterat saknad?
För fyra år sen dök ytterligare en kropp upp.
Arbetade lika hårt, lika magert resultat.
Ingen hade sett grabben förut.
Letar ingen efter dem?
För ett par månader sen var jag på ett seminarium
hos polisen där du föreläste.
Jag nämnde mitt fall. Du bad mig skicka mappen.
Du skulle gå igenom den. Det blev den här profilen.
Det finns cirka 3 miljoner människor i Chicago.
Profilen sa att jag letade efter en svart man mellan 25 och 35,
som kände till området. Inte hotfull mot barn.
Känner dem eller är tillräckligt normal för att inte skrämma dem.
Finns troligen i straffregistret.
Eftersom kroppen var placerad varsamt på en madrass,
inte bara slängd på marken,
indikerade det på nån som var uppfylld av skuld,
speciellt mot första offret.
Dina exakta ord är: "Hos en skuldbelagd förbrytare
"antar gruppen att det första offret är det viktigaste
"och förövaren kan fortfarande besöka brottsplatsen
"eller till och med offret."
Vem tror du besöker mitt första offer varje gång han är i stan?
Han kan inte bara besöka offret. Det måste finnas mer än så.
Visst. Du sa att förövaren kanske försöker tränga in i utredningen
för att hålla sig à jour.
Morgan har ringt hit många gånger
efter han börjat på byrån, alltid samma fall.
- Har han pratat med dig om det? - HK. Aldrig ringt mig.
Efter jag fått profilen kollade jag passagerarlistor.
Derek hade precis lämnat Chicago när den andra kroppen dök upp.
Berätta hela historien, från början.
Det började nog när jag var 15.
Jag var på väg hem från footballträningen en dag.
Jag och kompisen larvade oss. Vi kastade en boll mellan oss.
Den ende jag sett död innan dess var min far,
när jag var 10.
Där var jag och såg en grabb
som var i min egen ålder.
Död på ödetomten.
Och han blev aldrig identifierad.
Ingen visste vem han var. Ingen rapporterade honom saknad.
Och det var oförklarligt för mig.
Jag kände mig ansvarig.
Jag var ju den som fann honom.
Jag gick runt i området och försökte starta en insamling.
Till slut fick jag ihop tillräckligt för att begrava honom
och ge honom en gravsten.
Vad satte du på gravstenen om han inte identifierades?
Bara datumet.
Jag lämnade plats för namnet utifall att.
Går du fortfarande dit?
Jag besöker honom varje gång jag är hemma.
Han är värd att ha nån som ser till honom.
Gordinski tycks tyda det som ett skyldigt sinnelag.
En mördare som besöker sitt offer igen.
Men det kan inte vara enda anledningen för misstanke.
Han har alltid haft ett horn i sidan till mig.
Han är väldigt säker på att du är mördaren.
Och igår blir en till dödad
och den som sist sågs med honom var Derek Morgan.
I en av pojkens fickor hittade vi ett av hans visitkort.
Hans mobilnummer på baksidan.
Varje gång Morgan är i stan hänger han med ungar.
- Det är bara tillfälligheter. - Väldigt många.
- Det är bara indicier. - Det är fingeravtryck med.
Nämnde jag att Morgan hittade kroppen 1991?
Gömd längst bak på en ödetomt?
Lär ni inte ut att den som hittar en kropp
som är svårfunnen alltid är en misstänkt?
Det finns huvuddetaljer i profilen som inte stämmer.
Åldern 25 till 35. Morgan var 15 eller så.
Ålder är alltid svårast att förutse
och man ska aldrig utelämna nån
bara för en åldersskillnad.
Hur är det med
faktumet att han inte lämnade några spår
och troligen är straffad
och finns i brottsregistret?
Derek fanns inte på byrån när första kroppen hittades.
Han hade kanske inte kunskap om rättsväsendet.
Men Derek Morgan är definitivt straffad.
Vi har en desperat kriminalare här.
Vi har tre döda pojkar och inga bevis.
Han använder profilen direkt på nån han redan misstänker.
Det är lätt att bli trångsynt.
"Man börjar anpassa fakta till teorierna
"istället för teorierna till fakta."
En av Sherlock Holmes favoritcitat.
Vi måste ta reda på vem som dödat pojkarna
innan de åtalar Morgan.
Vad ska vi göra?
Morgan sågs med senaste offret.
Morgan var misstänkt för de andra två.
Försöker nån sätta dit honom?
Vi får anse Morgan som ett offer.
Ni talar med hans familj,
lär er mer om honom, speciellt från den tiden.
- Har vi adressen? - Jag kan köra er.
- Det behövs inte. - Det är egentligen ingen dum idé.
Visst.
Okej. Ni först, inspektören.
Morgan och Gordinski har ett dåligt förflutet.
Morgan har ett allmänt dåligt förflutet.
Motstånd vid gripande. Vandalism. Svår misshandel. Är detta Morgan?
- Som ungdom. Titta på datumen. - Detta finns inte i personakten.
Han sa att han sagt allt viktigt.
Då ljög han eller tycker det inte är viktigt.
Sen när är en misstänkts kriminella bakgrund inte viktig?
Du kallade honom just misstänkt.
- Sätt Garcia på Morgans liv. - Ja.
Hotch, jag glömde nästan.
Det finns en gängledare, Rodney Harris.
Han har härskat över gatorna ett tag.
Du är straffad.
Va?
- Var har du fått det ifrån? - Hur så?
Detta skulle ha blivit utplånat.
Jag är prickfri.
Jag frågade om du sagt allt.
En domare utplånade det här. Det finns inte längre.
Jag var ung. Det är inget.
Svår misshandel.
Jag var med några killar. Vi kom ihop oss med några andra.
Snubben jag pratade om, Rodney, det var han.
Vi fajtades lite. Vi slog på varandra.
Han fick ett par stygn i huvudet så de gjorde det till "svår".
Menar du att Rodney har dödat tre
därför att du spöade honom?
Nej, jag säger att han följt efter mig sen jag kom hit
så prata med honom och ni får kanske veta nåt.
- Det var utplånat. - Du skulle ha sagt nåt.
Du vet hur viktig informationen är för brottstudien.
Oj. Brottstudien.
Senaste offret var troligen ett försök att sätta dit dig.
Profilerar du mig?
- Vi behöver titta på... - Nej! Vi behöver ingenting.
Du är illa ute, Derek.
Jag gjorde det inte.
Jag är inte orolig för Gordinski.
- Vi har fortfarande tre döda barn. - Profilera dem.
Det är fallet.
Nåt mer som du inte vill att vi ska hitta?
De som jag arbetar med behöver inte gå igenom hela mitt liv.
DEREKS RUM
- Är Derek okej? - Vi fick inte gå dit för honom.
Han är okej. Chefen är med honom.
Berättade han att Gordinski har besvärat honom sen han var barn?
- Hur så? - Fråga den jäveln.
- Sarah. - Det är sant, mamma.
- Visst. - Vad gör du ens i mammas hus?
- De bad mig. - Inte riktigt.
Jag förstår inte hur de kan tro det.
Nån försöker kanske att få det till att han skadade dem.
Och polisen tror så?
- Följer bara bevisen. - Men han är FBI-agent.
Lagmän är statistiskt sett troligen lika benägna
att begå brott som vem som helst.
Se på ett befolkningstvärsnitt.
Det finns en allmän befolkning och en liten del...
Han säger inte att vi tror att Derek är inblandad.
Nej, nej. Inte alls. Jag pratar bara teoretiskt.
Du är doktor Reid, va?
- Derek pratar om dig. - Gör han?
I alla fall verkar det som nån försöker få det till att det var Derek.
Men Derek älskar barn.
Varje gång han är här går han till ungdomscentret.
- Ungdomscentret? - Upwards ungdomscenter.
Betyder det nåt för honom?
Menar du om han har nån annan avsikt
än att ge tillbaks till de fattiga barnen i området?
- Sarah. - Vi är din brors vänner.
Vi är här för att hjälpa till. När vi frågar
är det inte för att förnedra eller förringa nåt han gjort.
Vi måste få veta allt för att räkna ut var vi ska leta härnäst.
Finns det nån speciell koppling till ungdomscentret?
Centret räddade hans liv.
- Fattar du det här? - Nej.
Han döljer troligen nåt annat.
Vi vet att han inte är inblandad i mord.
Det finns större antydningar.
Gruppmedlemmar kan inte få ha hemligheter.
Seså, Hotch. Vi har alla hemligheter.
Vill du att vi profilerar dig?
Det känns obehagligt att rota i hans liv.
Kom ihåg att vi försöker hjälpa honom.
Okej.
Gick ut med toppbetyg från Northwestern Law.
Visste du att han var stjärnspelare?
Jag vet förvånansvärt lite om honom.
Kvartsbacken. Det är han som kastar bollen, va?
Ja.
Han var det.
Fullständigt stipendium.
STJÄRNA SLUTAR EFTER KNÄSKADA
Sista året skadade han knäet
och spelade aldrig mer.
Gå längre tillbaka. Innan college.
Jaha, okej.
Vänta, han är med i Chicago Register...
Tonåring hittar kropp
Han fann en barnkropp på en ödetomt 1991.
- Det är vårt första offer. - Han har aldrig sagt nåt om det.
Inte till nån av oss.
Min make, deras far, dödades när han försökte hindra ett rån.
Derek var med honom. Han var 10.
Nåt år senare hamnade han i trubbel.
Vad för slags trubbel?
Han höll ihop med äldre pojkar.
De gav honom pengar för att springa ärenden.
Inga droger.
Derek skulle aldrig vanhedra sin fars minne.
Men de var gängmedlemmar.
Så folk betraktade Derek som en sån.
En kväll attackerades han och hans vän
av grabbar från ett annat gäng. Jättebråk.
Och en pojke fick huvudet skadat.
Det var första gången Gordinski grep honom.
Han var ingen kriminalare utan gatupolis, men från och med då
vad som än hände i området
tog han in Derek.
- Troligen för att han var inblandad. - Inte alls.
Stan har aldrig gripit nån som inte behövt gripas.
- Det hände Derek. - Tills Carl Buford klev in.
- Carl Buford? - Föreståndare för centret.
Han tog Derek under sina vingar.
Blev en surrogatpappa.
Han lärde honom football, vilket ändrade Dereks liv.
Han fick stipendium till college för det, fick sin examen...
- Var är Carl Buford nu? - Han förestår fortfarande centret.
Jag skulle vilja prata med honom.
Skulle du kunna ta mig dit?
Bara du?
Jag tänkte att du kunde stanna kvar och gå igenom sakerna.
God idé. Gå igenom sakerna.
- Finns det nån dom? - Dom?
Garcia, finns det nån dom?
Det kommer inte att finnas nån...
POSTER FÖRSEGLADE
- Det finns en förseglad fil. - Öppna den.
- Men det är en förseglad fil. - Vi hjälper honom.
Just det. Hjälper honom.
UNGDOMSBROTTSDATABAS
En ungdomsbrottspost.
Den var utplånad och förseglad av domare Esposito
efter ett brev och vitsord skickats
från en lokal ungdomscenterföreståndare.
"Finaste unga man jag känt.
"Att vara straffad kan äventyra möjliga stipendier.
"Sätter mitt rykte på spel."
Han var definitivt vår pojkes fan.
Har du ett namn?
Vänta lite.
Jag är Carl Buford.
Jag och Damien Walters mor ska träffa Gordinski.
- Hej, Carl! - Stan.
Tack för att ni kom, mrs Walters. Den här vägen.
Buford.
Sa du just Buford?
Kan du få ut mig härifrån?
Det vore väl ingen god idé, eller hur?
Enligt vem?
Tydligen gav jag dem profilen som ledde till ditt gripande.
Du gjorde vad?
Han skickade fallet för ett par månader sen.
Jag gjorde ett rutinuppdrag men han ville att det skulle leda till dig.
Skyldig på förhand.
Om du släpps under tvång
skulle det inte se bra ut i lokalpressen.
Jag struntar i pressen.
Det får inte se ut som om vi försöker dölja nåt.
Försöker du säga mig nåt?
Bara om du döljer nåt. Du måste lita på oss.
- Lita på oss tillräckligt för att berätta. - Det handlar inte om tillit.
Utan om lite privatliv.
Jag har rätt att behålla lite för mig.
Se på oss. Vi lever ju nästan tillsammans redan.
Bästa sättet att rentvå dig på är att hitta den riktige förövaren.
Hittat nåt om Morgan?
Posten hittades inte i hans bakgrundskoll
eftersom allt var utplånat och förseglat av en domare.
Förlåtande domare.
Det baserades på rekommendationen
från en hederlig samhällsmedborgare
som tog personligt ansvar för Morgan.
Vi borde prata med honom för mer bakgrundsinfo.
Det blir lätt. Han är där borta.
Hallå. Mr Buford?
Han har hedrats av alla utom Nobelstiftelsen.
Sån är Carl Buford.
- Vem är du? - Jag kommer från FBI.
Känner du Derek Morgan?
- Ja, han är min vän. - Jag har försökt nå honom.
Han är lite upptagen just nu.
Kan jag hjälpa dig med nåt?
Jag...
Nån dödade en av mina vänner igår.
Vet du vem som kan ha gjort det?
Nej.
Derek har alltid sagt att om jag behöver prata om nåt
kan jag ringa honom.
Jag ville nog bara...
Ge mig ditt namn,
så berättar jag att du försökt nå honom.
James Barfield.
- Vet han var han kan nå dig? - Han hittar mig här.
När som helst?
Alltid.
- Jobbar ni med Derek Morgan? - Ja. Nära.
- Kände ni honom väl som tonåring? - En av de finaste jag tränat...
Football. Jag förestår ett center.
Jag förstår att ni hjälpte honom
att få sitt straffregister utplånat.
Det känns hemskt nu.
- Gör det? - Med tanke på vad som hänt...
Det som hänt är ett misstag.
Jag är förvirrad. Sa inte Stan att det fanns alla slags bevis?
Det gör det.
Du kan följa mrs Walters hem, Carl.
Tack för att ni kom.
Visst. Derek Morgan. Det är fortfarande svårt att tro.
- För dem också. - Jag kan förstå det.
Derek hade ett sätt att få folk att se bortom hans brister.
- Brister? - Ni har sett hans register.
Derek var på centret igår, eller hur?
Han spelade football med Damien och några andra.
- Carl såg dem gå därifrån. - Pratade du med honom?
Jag arbetade inomhus. När jag var klar hade de gått.
När pratade du med honom senast?
Vet inte. Åratal sen.
Om du behöver nåt mer Stan, nåt alls...
Det uppskattas, Carl.
Du tycks vara vänlig mot mr Buford.
Jag vet inte hur många gånger han ställt upp för mig.
Härrör sig från mina dar som gatupolis.
Han känner barnen i området
bättre än nästan alla.
Han har fått ordning på fler än en.
- Har han följt utredningen? - Ursäkta?
Har han undrat hur det går över åren?
Ja, han...
Ni försöker väl inte vända det här mot honom
- för att rädda er kille? - Jag frågade bara.
- Carl Buford är en lokal hjälte. - Det är han säkert.
Carl Buford.
- Va? - Han förestår centret.
Vad är det med det?
Han var ansvarig för att ditt straff utplånades.
Jag sa åt er att hålla er borta från mitt!
Du besökte centret varje gång du var här.
- Och? - Det är år sen ni talades vid.
Varför besöker du inte honom som gjorde din karriär möjlig?
Jäklar, Hotch.
Det har du inte med att göra.
Han är den som berättade att du var med Damien.
Jag varnar dig.
Lägg av.
Jag säger inte att det är Buford.
Det är mycket kvar att undersöka.
Han har aldrig varit misstänkt under 15 år.
Morgan vill inte prata om Buford.
- Inte? - Buford borde vara hans hjälte.
- Nåt hände. - Pratar du om Carl Buford?
- Ja. - Vi lämnade just hans kontor.
Va? Har vi släppt honom?
Lät ni honom fly?
Svart man, 33, 180 cm, 80 kg.
Namnet är Derek Morgan.
Ni försöker övertyga mig om
att en lokal hjälte är mördaren
medan ni låter min misstänkte valsa ut genom bakdörren?
Ni ska alla få betala.
Så snart som möjligt.
Säg att Morgan inte är nåt hot.
- I helsike heller. - Men...
Vad mig anbelangar är han ett hot. Okej?
De lyssnar inte. Vi måste hitta honom först.
Några idéer?
Hans mamma sa att han nästan uppfostrat honom
efter faderns död. Som en mentor.
Tillbringade all sin tid och reste med honom.
Blev som en surrogatpappa.
Jag tror jag vet vad han är rädd att vi finner.
Vi vet nog vart han är på väg.
Det ser bra ut.
- Jag försökte nå dig. - Jag är här nu.
- Nån dödade Damien. - Jag vet.
James, vi måste prata om Carl Buford.
Vadå om?
Du är väl hans stjärnspelare? Uppmärksamhetens centrum.
Troligen.
- Jag brukade vara du. - Jag vet.
Det är en massa press, va?
Du vill alltid glädja honom? Imponera på honom?
- Jag klarar det. - Det gör du säkert.
Tar han nånsin med dig till stugan?
Va?
Fiske i Wisconsin? Camping?
Gör saker en riktig pappa skulle göra.
Ibland.
Det är han bra på.
Känner du till stugan?
Jag sa ju att jag brukade vara du.
Vad menar du?
Första gången var du inte ens säker på vad som hände.
Han strök sig mot dig.
Du trodde det var av misstag.
Men sen, vid stugan, drack ni tillsammans.
Du tyckte det var lite coolt.
Gjorde dig vuxen.
Han gav dig ett glas vin.
Kanske lite av nåt starkare.
Och han tog dig med på simturer.
Fast han sa till dig att hoppa i näck.
Han gjorde saker mot dig, eller hur, James?
Han gjorde så mot mig också.
Du gör allt du kan för att glädja honom
eftersom han är det närmaste en pappa du har.
Men det han gör mot dig är fel
och du behöver inte låta det fortsätta.
- Jo, det måste jag. - Nej.
Min äldsta brorsa är i fängelse.
Min syster är förlamad efter en skottlossning. Hon är åtta.
Jag är allt mamma har kvar. Jag ska få oss bort härifrån.
Carl ska se till att jag kan gå på college.
- Då kan jag bli nåt. - Du är nåt, James.
Du är nåt här och nu utan Carl Buford.
Du måste bara tro det. Var är Carl just nu?
Se på dig.
Du är ute i mörkret och tränar passeringar. Du.
Det har inget med Carl att göra.
Vad du har inuti dig
är det som får dig bort från gatorna.
Du har aldrig sagt det.
Inte förrän nu.
- Damien sa alltid jag skulle ringa dig. - Va?
Visste Damien?
Jag trodde inte du skulle tro mig.
Jag ska skydda dig, för alltid.
Carl.
- Har du fått gå? - Ser så ut.
Jag sa att han var tokig om han trodde du var inblandad i mord.
Jaså?
Gordinski sa att du sagt att jag körde Damien hem.
- Skulle det ha varit en hemlighet? - Nej.
- Inte det. - Jag hänger inte med.
Jag har hållit tyst alla dessa år.
Jag lät dig förbli en hjälte.
Carl Buford, min mentor.
- Vad pratar du om? - Jag var så rädd för dig.
Jag var rädd för polisen,
att förlora allt jag vunnit.
Men det är så du arbetar, va?
Du ser till att det finns mycket att förlora.
Vad tror du att du minns?
Det är inte vad jag minns som kommer att skada dig.
Vårt mellanhavande är över sen länge.
Du är skyddad av en preskriptions- förordning och det är mitt fel.
- God natt, då. - Du satte dit mig.
Du visste att Damien Walters ville att James skulle ringa mig.
Så du dödade honom?
Bara för att du visste att jag skulle komma efter dig?
Nu pratar du galet.
Gud, jag skulle ha pratat med nån när jag var liten.
När du "hjälpte" mig.
Du vet väl vad som händer i såna här fall?
När dammen brister kommer floden.
En stiger fram. Bara en.
Och sen en till och en till, för de är inte rädda för dig längre.
De vet att de inte är ensamma. James Barfield är din damm.
- Vad James än har berättat... - De är inga lögner.
Du gjorde samma mot mig.
Jag har inte gjort nåt mot dig, mot James...
En efter en kommer de att hopa sig tills det är så många beskyllningar
att du inte kan säga att de ljuger.
Har du en aning om
hur många barn jag hjälpt från området?
Hur många liv jag sörjt för?
Se på dig.
- Du skulle troligen ha varit död nu. - Men det var inte gratis, eller hur?
Jag drog dig upp från rännstenen.
Det gjorde jag själv, hela vägen till FBI. Jag själv.
Menar du att jag inte har hjälpt dig att bli den du är?
Nej, Carl.
Jag säger att du har allt att göra
med vem jag är.
På grund av dig är jag nån som resten av mitt liv
ser till att såna som du grips.
Jag skadade dig aldrig.
Du kunde ha sagt nej.
Du är gripen, Carl.
- Jag har hjälpt många ungdomar. - Nu går vi.
Grannskapet blir inte det samma utan mig.
Det blir värre utan centret.
Nån kommer att fortsätta centret.
Grannskapet. Jag.
Vänta.
Derek.
Finns det inget du kan göra för mig?
Dra åt helvete!
TILL MINNE AV DAMIEN WALTERS
DE FÖRLORADE BARNEN NI ÄR ÄLSKADE OCH SAKNADE